Kui aborigeeni poiss saab Austraalias 16 aastaseks, saadetakse ta hulkuma.
Mitu kuud peab ta hakkama saama. Ta magab rännakul, toitub puuviljadest
ja jahisaagist, ning peab ellu jääma, isegi kui see tähendab kaasolendite tapmist.
Aborigeenid nimetavad seda "rändamiseks". See lugu ongi "rändamisest".
Põldtsiitsitajaks kutsutakse ühte Euroopa laululindu.
Ta on väga haruldane.
Nuumamiseks pannakse linnud pimedasse karpi,
karpi tehtud avasse surutakse pressitud seemneid, nende tagant näidatakse valgust.
Lind hakkab seemneid nokkima, lootes tungida valguse poole,
pidades seda ekslikult päikeseks.
See kestab nädalaid.
Kui lind on end nii paksuks söönud, et ei suuda enam püsti seista,
uputatakse ta konjakis.
Gurmaanid peavad sellise linnu liha eriliseks delikatessiks.
Konjakit võib vabalt asendada ka äädikaga.
Ole seal. Ära liigu.
Uju minu juurde.
Veel, edasi.
Appi! - Sa jäid seisma.
Ma ujun tagasi.
Veel veidi. - Vaata, isa!
Parimates kauplustes võib neid leida konserveeritud kujul.
Anna raadio.
Peab oskama eristada lihanuga ja kahvlit
kalanoast ja kahvlist.
Kui spetsiaalset kalanuga ja kahvlit pole, võtke selleks väike nuga ja kahvel.
Kui olete riistade valikul eksinud, jätkake söömist. - Punane.
Ärge pange hõberiista lauale tagasi. - Kollane.
Jääge rahulikuks.
Salvrätt pannakse sülle. - Pruun.
Ära palun räägi täis suuga, poeg.
Kala või liha asetatakse teist vasakule.
Roheline. - Serveerimiskahvel võtke vasakusse...
Valge. - ...ja serveerimislusikas paremasse kätte.
Veel üks punane. - Sõrmedega ärge sööge...
Sa jäid jälle seisma. Tule tagasi!
Las läheb.
Ära silmist kao!
Nüüd hakkame sööma.
Strukturaalne geoloogia
Sa oled surnud!
Mul on palav!
Ratas tuleb ära!
Isa, ratas tuleb ära.
Ratas tuleb ära.
Kas kana või sinki? - Mõlemat!
Valmis.
Ruttu varju!
Sa oled surnud!
See pole aus! Ta pääseb minema!
Sa pead minu poolt olema!
Lähme.
Mida te teete?
Jätke järele!
Tule poisiga siia.
On juba hilja.
Aeg on sõita.
Me raiskame aega.
Tulge välja!
Me peame sõitma hakkama!
Mina pean sõitma hakkama.
Aega pole.
Tulge kohe välja!
Ole siin.
Mis juhtus?
Ta käskis meil edasi minna.
Aga ta ei lubanud mul silmist minna.
Ta jõuab meile pärast järele.
Kas sa tead, kuhu minna?
Muidugi.
Sinna.
Läheb pimedaks, või mis?
Anna see siia.
Kas sa väsinud pole?
Natuke.
Kas jääme siia ööseks? - Kui sa tahad.
Tahan küll! Aga meil pole tekke kaasas.
Ma pole vist veel väsinud.
Kuhu sa lähed?
Põõsastesse.
Sisalikud! Mida sa vaatad?
Ma otsin valgust.
Siin pole ju kedagi.
Sa pead magama heitma. Hommikul on vaja vara tõusta.
Ma magan siin.
Ka oleme kordamööda valves?
Ei.
Meil pole üldse vett.
Limonaadi on küll. Hommikul jood.
On sinuga kõik korras? Mida sa teed?
Ei midagi.
Öösel oli vahva. Kas sulle meeldis?
Jah. - Ma nägin und.
Ma tean, sa nihelesid kogu aeg.
Sul kukuvad kõik alla.
Mida? - Padrunid kukkusid.
Ma tegin pintsaku katki.
Pole midagi. Lähme.
Ega sa isale ei ütle?
Ei.
Miks me üles läheme?
Sealt on näha, kus me oleme.
Kus me siis oleme?
Me peame sinna ronima.
Aga sa ütlesid... - Sealt on näha, kus me oleme.
Aga sa ütlesid... - Tule. Teeme võidu.
Mul valutavad jalad!
Seal on meri! Meri!
See on vaikne meri, eks?
Võibolla.
Mis meri see on? Mis selle nimi on?
Ma ei tea.
Graniidi ja basaldikoore all
asub raudmagneesiumi vöö
ja tõenäoliselt sulfiididest ja oksiididest koor,
sulamagma tuuma väline...
See kadus siis ära, kui ronisime üles,
et vaadata, kus me oleme.
Ma ütlesin sulle, et see kukkus alla.
Oled kindel, et see pole su koolikotis?
Jah!
Peale teaduslike ettekujutuste
on veel teooria, et inimühiskond
lõpetab lõpuks oma eksistentsi. - Seda pole seal.
Ma sain augu sisse!
Vaata.
Joo.
Jäta mulle ka.
Mõte sellest, et inimene on käinud läbi 10 000 aastat katsumusi,
et lõpuks tuleks asemele poodnike...
Ma ju kuulasin. - Patareisid tuleb hoida.
Isa ütles, et neist jätkub 400 tunniks.
Tahad süüa? - Veel mitte.
Me peame sööma soola.
Miks?
Onu Ted rääkis, et kui nad olid sõduritena kõrbes,
anti neile kogu aeg soola.
See pole üldse soolane.
Mida sa teed?
Ma ei tohi sinu jälgedes käia.
Muidu me ei jõua õhtuks koju.
Ma olen tüdinud.
Ei ole. Lähme.
Teeme nii.
Sina käid mööda künkaharju, mina aga teen oma hääleharjutusi.
Juua tahad?
Ei, ma pole higine.
Tule tagasi!
Ma ei jaksa sinna tulla!
See pole aus!
Palun, sunni teda tulema.
Ma ei tule sinna.
Me peame edasi minema.
Hilja on juba.
Ma lähen ära.
Palun püüa.
Palju pole enam jäänud.
Rumal on praegu alla anda.
Hilja on juba. Me peame minema.
Aega ei tohi kaotada.
Ma kannan sind.
Ega sa ei maga?
Mida?
Kui sa ei maga, katsu ise käia.
Katsu mind aidata. Ma olen ka väsinud.
Vaata! Mis see on?
Mis? - Seal!
Sa ütlesid, et ei jaksa käia.
See on nii hea.
Neid võib süüa, kui juba linnud söövad.
Maitseb nagu liha.
Täna on I Maailmasõja lõpu aastapäev.
Kell 12 on leinaminutid,
siis aga mälestusteenistus.
Nüüd aga läheme kapten Mõõga ja Tolmutordi juurde
kuuldemängu "Vaenlane" järgmises osas.
On see tõsi, et joodikutel on suur punane nina?
Mis siis? - Niisama.
Kas isa nina on sellepärast tedretähne täis?
Ma ei tea.
Mul on mütsis ilma tiibadeta kärbes.
Kas meie auto põles maha?
Hoia oma pintsakut. Seda läheb veel vaja.
Muidu inimesed arvavad, et oleme hulkurid.
Mis inimesed?
Kas isa tegi oma riided katki?
Kas ta saatis meid sellepärast ära?
Oled oma tasku katki teinud.
Millal sinna jõuame?
Kuhu? - Koju.
Mõne päeva pärast.
Seriaalides on alati nii,
et superkangelane jääb terveks.
Näiteks Batman.
Alati on teada, et nad lõppude lõpuks võidavad.
Seriaalides on kogu aeg nii.
Isegi Bugs Bunny võidab kogu aeg.
Kui me oleksime superkangelased, võidaksime kindla peale.
Jah.
Kas me oleme superkangelased?
Ma ei tea. Loodan.
Ma loodan ka.
Me oleme eksinud, eks?
Ei, muidugi mitte.
Ära tee. Sa rikud oma kingad ära.
Mis juhtus?
Linnud sõid kõik ära.
Aga kogu vett nad ei saanud ju ära juua.
Kas pudelis on veel?
Ei.
Miks sa vett ei võtnud?
Oleks pidanud kasvõi vilju võtma.
Mis suunas me täna läheme?
Peaasi, et oleks liivaväli.
Mulle ei meeldi küngaste otsa ronimine.
Mul valutavad sellest jalad.
On vist ükskõik, mis suunas me läheme.
Me jääme siia.
Ehk tuleb vesi tagasi.
Kust?
Ära ole päikese käes.
See on kahjulik.
Isa.
Tervitan.
See on halb vesi. See tuleb ja läheb.
Mul pole siin midagi teha.
Ma tapsin ta.
Kus teie inimesed on?
Mul on praegu "rändamine".
Ma pean minema.
Ma tahan juua! - Aga kus teised on?
Pea ta kinni! Ta läheb ära!
Me oleme inglased!
Inglased! Saad aru?
See on ju Austraalia?
Kus Adeleide on? - Küsi talt vett!
Miks te karjute? Mis on?
Vesi! Juua!
Meil on vaja joomiseks vett.
Sa pead sellest aru saama. Kõik suudavad sellest aru saada.
Me tahame juua.
Lihtsamini ma seletada ei oska.
Vesi. Juua.
Veeauk kuivas ära.
Kus siin vett hoitakse?
Vesi!
Ah vesi!
Kõik vesi tuleb ära juua. Seda ei saa kuhugi viia.
Vaadake! Vaadake!
Arvutamine tundmatuga X
4-3(x-4)
= x-2(4-x).
7x4=28. 8x4=32.
Ma oskan korrutada 84x84.
Eile õppisime seda.
Ilus hääl. Nagu laul.
See on mu sõdur.
Pane särk selga.
Tema on särgita.
Tal pole särki. - Las võtab minu oma.
See ei lähe talle selga.
See on sõdur.
Anna üks talle. - Ei. - Ära ole kade.
Talle vist meeldiks mängida. Tal pole ju mänguasju olnud.
Meil on neid palju.
Poiss ei pea oma kotti kandma.
Sina pead seda kandma.
Võta mind kukile! Kukile!
Ise oled süüdi. Nüüd küpsetab ta su ära ja sööb kõhtu.
Lase maha!
Ma ei tule alla!
Ei! Ei!
See on vahva! Roni üles!
Roni üles!
Tõmba end üles! Ära ripu.
Ei!
Hüppa! Hüppa!
Nüüd on minu kord!
Hüppa! Las ma tulen!
Anna mulle hoogu!
Waldo autokeskus
asub Alleni teel haigla kõrval.
Kui teil on hea, puhas väikese läbisõiduga auto müügiks,
aitab Waldo autokeskus selle rahaks muuta.
Jätkame programmi "Öised rütmid".
Head ööd.
Kas kriimustasid end?
Sul on õrn nahk.
Hommikuks läheb mööda.
Ma kriimustasin end...
Oh, jumal.
Ära tõuse. Sul on jalad valusad.
Ma panen ise.
Ta magab raskelt.
Hakkame minema.
Tule koos poisiga siia!
Midagi ei saa uuesti luua ega hävitada.
Nüüd on minu kord! Minu kord!
Iga mees ja naine on täht.
See, mida me teame...
Teleskoobi abil...
Ma ütlesin, et ära võta riideid ära.
Kas määrin sind ka?
Mida? - Su jalgu.
Ei.
Ma näitan sulle karateed.
Seal on tiik.
Poiss ütles, et peab koju minema.
Ta elas künka otsas koos emaga.
Ema ei rääkinud temaga kunagi, poiss polnud talt iial sõnagi kuulnud.
Poiss arvas, et ema on tumm ja pime.
Igal õhtul, kui poiss künkast üles tuli,
nägi ta, kuidas ema istus akna all ja rääkis.
Niipea, kui ema aga kuulis võtme keeramist lukuaugus, jäi ta vait.
Kui poiss kodus oli, ei rääkinud ema sõnagi.
Kord õhtul otsustas poiss kuulata, mida ta räägib.
Ta pani redeli... - Ei, ta läks ümber maja.
Jah, ta läks ümber maja ja võttis redeli.
Ta pani selle... - Läks sellega.
Ta läks sellega maja ette
ja pani akna alla püsti.
Sa ei öelnud, et naine istus teisel korrusel.
Ütlesin. - Ei, seda sa ei öelnud.
Miks sa seda talle räägid?
Ta ei saa ju aru. Ta ei tea, mis asi redel on.
Me oleme vist esimesed valged, keda ta näeb.
Redel oli väga pikk ja raske,
ta jaksas selle vaevu maja ette püsti panna.
Siis ronis ta mööda redelit aknalauale.
Ta ei kuulnud aga sõnagi,
ehkki ema oli sealsamas akna taga.
Ta pimedad silmad vaatasid otse poisi poole,
suu aga liikus.
Poiss ei kuulnud aga midagi, sest ema rääkis iseendaga hääletult.
Poiss pani kõrva vastu klaasi, kuid ikkagi ei kuulnud midagi.
Siis otsustas poiss alla tulla, kuid aknalaud oli väga kitsas
ja kui ta end ümber pööras, lükkas ta kogemata redeli alla.
Ära tee katki, seda läheb varsti vaja.
Poiss jäi lõksu.
Ta ei saanud alla hüpata, sest oli liiga kõrgel.
Ta ei saanud ka hüüda ema,
sest siis oleks see teada saanud, et ta tema järele luuras.
Ta jäigi sinna.
Läks pimedaks
ja kuna seal oli väga kitsas,
läksid tal jalad kangeks.
Inimesed käisid mööda,
kuid ta ei saanud neid hüüda, sest siis oleks ema kuulnud.
Mööda seina läks alla vihmaveetoru
ja poiss mõtles, et kui ta ulataks selleni,
saaks ta alla ronida.
Ta tahtis haarata torust, kuid libises aknalaualt alla,
kukkus ja murdis kaela.
Ma ju ütlesin, et ta ei saa aru.
Ema istus seal ja rääkis iseendaga.
Ta hakkas muretsema, et poiss ei tulnud töölt koju
ja söök jahtub ära.
Siis ta ütles... - Ei, ta ei öelnud midagi.
Ta tõusis... - Täpselt!
...ja hakkas kobamisi trepist alla minema. - Jälle lennuk!
Mis sa arvad, kas ta sai aru, kui ma maja joonistasin?
See pole üldse maja moodi. Sa ei oska joonistada.
See tuletab meelde nokklooma kosmoses
või vees ujuvat dinosaurust.
Tema võib meid vist kuu peale viia.
Oleks mul vaid tõeline pliiats.
Saatan on siin käinud.
Miks sa arvad, et ta pole varem valgeid inimesi näinud?
Arvasin, et sul on kotis palju pliiatseid.
Otsi.
Selle järgi tundub, et ta viib meid Marsi peale.
Seda me ei leia.
Kui pall on lahti pääsenud, on ta läinud.
Võibolla.
Aeg-ajalt vaadake siiski.
Need maksavad palju ja ma ei taha kaotada kalleid asju.
Muidugi.
Mul on aeg oma liivakookide juurde tagasi pöörduda.
Ma lähen.
Suitsu jätkub?
Mida? - Teen välja.
Ei, ei. - Võta.
Olen sulle kolm pakki võlgu.
Ära muretse. Ma tahan maha jätta.
Veel üks läheb! Pidage kinni!
Need on kallid.
Pidage kinni!
Vesi on mudane.
Lase mind maha.
Kuidas läheb, poiss?
Ma küsisin, kuidas läheb?
Kas kuuled kehvasti?
Ise tead.
Tooge kiiremini!
Ajage see kuradi dingo siit ära!
Ma hoiatan sind viimast korda!
Värvi rinnad sellega kokku.
Kena.
Olge nendega ettevaatlikud. Need on hinnalised.
Pidage vahet. Pidage umbes kümme minutit vahet.
Minema ärge hiilige. Palju on veel teha.
Kas paned ukse kinni? - Aga lapsed?
Aken on lahti.
Mul on palav.
Vaata, mis ma leidsin!
Siia!
See on vist ilmajaama pall.
Must on suurem ja tiksub.
Huvitav, kust need tulid?
Ilmselt keegi jälgib seda.
Ega see midagi ei tee? - Muidugi mitte.
Kui kaua veel aega läheb?
Küsi talt. Küsi, palju meil veel minna on.
Küsi, palju veel?
Noh?
Juba täna jõuame kohale!
Vaadake! Siit august saab sisse ja välja.
Seda puutükki saab kinni ja lahti teha.
Inimesi, kes selle ehitasid, siin pole.
Kas teile meeldib siin?
Nüüd on see meie maja.
Poisile hakkab siin meeldima.
Sa oled talle nagu ema.
Läbi selle augu saab vaadata.
Ma hakkan sind armastama nagu naist.
Meil tulevad lapsed.
Poisid ja tüdrukud.
Sul on siin hea. Oled väsinud?
Me käisime kaua, kaua.
Rohkem me kuhugi ei lähe. Me jääme siia.
Paljudeks, paljudeks aastateks.
Siin on palju vett, see tuleb maa seest välja.
See on allikas.
Tule siia!
Jon-ge. - Jon-ge.
Tõin selle teile. Tuleb pidu.
Too puid. Teeme tule üles.
Jon-ge. Ta tahab, et ma puid tooksin.
Hästi.
Mida sa teed?
Ei midagi.
See on ettemääratus tahtevabaduse läbi.
Nüüd me teame, mis see on.
Vesi. Vesi.
Vesi.
Jah, vesi.
Tule ruttu, ma näitan midagi.
Rohkem ma ei leidnud.
Lähme. - Ma ei teadnud, kust...
Ruttu!
Kuhu me läheme?
Tee! - Ruttu!
Tõeline maantee! - Ruttu, ruttu!
Kuhu see viib?
Mul kukub kepp maha.
Mulle need maitsevad. - Neid peab palju välja kaevama. See ka.
Hea küll.
Hei.
Eks ju tõin palju? Seal on neid veel rohkem.
Eks tõin palju?
Kus sa olid?
Korjasin neid. Ta näitas mulle, kust.
Eks ju, tõin palju?
Mulle meeldivad need, mäletad?
Kuhu sa lähed? - Välja.
Ei, jää siia.
Võta, ma sain neid palju.
Miks ta ei räägi?
Mida ta tantsib?
Ma ei tea.
Ehk on ta rahul.
Miks? - Sest jõudsime lõpuks kohale.
Kuhu sa lähed?
Kas sa süüa ei taha? - Jäta ta palun rahule.
Sa pole veel liha küpsetanud.
Raadio ei tööta.
Patareid on tühjad.
Isa ütles, et need kestavad 400 tundi.
Kui pikk aeg see on? Kindlasti pikem, kui see, mis me käinud oleme.
Pane ära. Meil pole seda rohkem vaja.
Pane ära ja mine magama.
Hommikul vara hakkame minema.
Minu arvates tahab ta siia jääda.
Miks? - Siin on kena.
Minu arust tahab ta siia jääda.
Siin kasvab palju sõnajalgu.
Ma olen üht-teist otsustanud.
Homme me läheme üksinda.
Miks?
Nii on parem. - Ei!
Aga kui ta oleks tahtnud midagi teha või oleks midagi juhtunud?
Kui ta oleks püüdnud...
Kui ta oleks meid maha jätnud?
Ta poleks seda teinud. Talle meeldib meiega.
Ei hakka tööle. Oled vist ta maha pillanud.
Kas ta tantsib kogu öö?
Pole midagi. Ta ei sega sul magamist.
Kas me läheme teed mööda?
Mis teed?
Seda, mis seal on. Me leidsime tee.
Kas ta ei öelnud sulle?
Missugune tee?
Kas maantee?
Jah. Kas läheme homme seda mööda?
Jah.
Ma teadsin, et jõuame kuhugi välja.
Teda pole.
Teda pole!
Ma jäin magama.
Ta läks ära.
Kuhu ta läks?
Koju.
Miks?
Tal polnud põhjust siia jääda.
Ta tahtis meid vaid teeni tuua.
Siin lähedal on kindlasti mõni linn. Tema läks aga oma pere juurde.
See pole üldse soe.
Aga ta ei jätnud meiega hüvasti. - Jättis küll.
Ta ju tantsis. Nii jäetakse hüvasti nendega, kes meeldivad.
Küll tahaks võtta sooja vanni puhaste rätikutega
ja süüa taldrikult noa ja kahvliga.
Magada linade vahel ja kuulata plaate.
Pesta hambaid
ja panna selga oma riideid.
Hea, et ma su asjad ära pesin.
Me peame hästi välja nägema, kui meid leitakse.
Kas nööp on sul alles?
Kui siin on tee, peab lähedal midagi olema.
Tahtsin oma taskunoa talle anda.
Ta on surnud.
Kuidas?
Tahtsin talle oma taskunuga anda, aga ta ei võtnud.
See ei tähenda veel, et ta surnud on.
Ta ei võta seda.
Kas vaatan, kas tee on alles?
Muidugi on see alles.
Kas sõid oma söögi ära?
Jah. - Sööma peab alati istudes
ja mitte ringi käima.
Oled valmis?
Seal see ongi.
Mis sa arvad,
kas istume veidi?
Ära mossita.
Kus raadio on? Unustasid maha.
Mis siis? See ei töötanud.
Nüüd aga teated haiglatest.
Te kuulate ABC esimest programmi,
Raadio 2BL Sydney, 2FC Newcastle.
Kell on praegu pool kaheksa.
Vaata! - Näen.
Kas isa on seal? - Ei.
On ta ka surnud? - Ma ei tea täpselt.
Kas ta lasi end maha?
See oli kogemata.
Ei olnud.
Siis ma ei tea. - Vaata!
Kas oli valus käia? - Mitte väga.
Miks ta siis seda tegi?
Ta arvas vist, et nii on kõige parem.
See on rumal.
Ma ju ütlesin, et ei tea.
Eks?
Oled valmis? - Jah.
Mis selle linna nimi on?
Ma ei tea.
Hommikust.
Ole siin. Oodake! Vabandage!
Kuulake!
Halloo! - Mis on?
Vabandage, et ma tülitan, aga me eksisime ära.
Meil juhtus kõrbes õnnetus. Kas te ei saaks...
Pane maha! Pane see maha! - Palun teid!
Pane maha!
Ma panin. - Siin on kõik eraomand.
Ma olen firma töötaja.
Siin kuulub kõik firmale, kaevandus ka.
Mis firma? - Kui puutud nende asju, saad teada.
Kus kaevandus on? - See on suletud.
Aga mis seal oli? - Mitte midagi. Sellepärast pandigi kinni.
Kas keegi siin käib?
Korraldame ekskursioone, nagu mujalgi. - Aga millal nad...
Ma ei tea. Nad ei saada mulle kaarte.
Aga kui tihti nad... - Ma ei tea!
Te peate ootama. Küll leiate ise.
Mida? - Kus saate olla.
Ärge midagi puutuge!
Kas tahad ülejäänud linna näha?
Kaua ei pea ootama. Keegi ikka varsti tuleb.
Lähme kaevandusi vaatama.
Lähme, kui tahad.
Kas võin mängida? - Jah. Ära kaugele mine.
Ole ettevaatlik. - Minuga ei juhtu midagi.
Mis seal on?
Mitte midagi.
Kuule! - Jah!
Vaata!
Mida? - Vaata!
Kas vaatad? - Jah.
Noh?
Mis me edasi teeme? - Ma tean!
Tere, nukuke.
Otsus võeti vastu.
Mina saan Grahami koha, kui ta reedel ära läheb, Ian saab minu,
Robby ja Alan lähevad raamatupidamisse.
See tähendab, et Mal jääb töötuks.
Enda viga.
Ma ei arvanud, et nii läheb.
Mis on?
Ei midagi.
Selge, et kõik need muutused peavad tooma kaasa palgatõusu.
Kahe aasta pärast sõidame puhkusele Kuldrannikule.
Mu hinges puhub ängiv tuul,
mis tulnud kaugelt maalt.
Mis mälestuste mäed on need,
mis tipud, farmid need?
Ma mäletan nii selgelt nüüd
seda kadunud rahu maad,
mu käidud õnnelikke teid, kuhu tagasi ei saa.